Suomennos: Sisazka, Zallaah, lintulan lemiöö, Flipside, Sultan, MothMan
Oikoluku: Sisazka
Menkää!
- Mikä tuo on? - Se on mies.
- Mitä? Onko hän kuollut? - Ei, sir. Hän kirjoittaa.
- Toista! - Hän kirjoittaa, sir -
hän kirjoittaa muistikirjaansa.
Mies ei ollut hullu. Hän teki töitä -
sirpaleiden viheltäessä ympärillään, koska ei voinut odottaa.
Muistikirjan sisältö oli liian tärkeä, -
myöhemmin kirjoitettavaksi. Hänen oli tehtävä se ajatustensa mukaan, -
eikä hän voinut hukata sekuntiakaan.
Mikä oli niin tärkeää, että sen vuoksi riskeeraisi elämänsä?
Mitä kirjoitus oli, että se esti häntä nousemasta ylös -
ja juoksemasta, niin kuin ei kukaan muu aikaisemmin ollut tehnyt?
"Tractatus Logico-philosophicus", -
20. vuosisadan vaikutusvaltaisin filosofinen teos.
Sotilas oli nimeltään Ludwig Wittgenstein, -
mies, joka asetti ajatuksillemme rajat.
Arvoitus, jota hän yritti tulkita, -
oli seuraavanlainen:
Voimmeko tietää totuuden?
Kaikki historian suuret ajattelijat ovat hymisseet yksittäistä totuutta, -
jostakin, jota kukaan ei voi osoittaa vääräksi, kuten kaksi ynnä kaksi on neljä.
Löytääkseen totuuden Wittgenstein käytti itse asiassa -
matemaattista logiikkaa. Mikä ilmaisisi paremmin totuuden hyödyn -
kuin muuttumaton kieli, vapaa ihmisen tunnetiloista?
Hän eteni hitaasti, käyttäen yhtälöä toisensa jälkeen, -
täydellisellä menetelmällä, kunnes hän saavutti -
kauhistuttavan lopputuloksen. Ei ole olemassa sellaista totuutta -
muualla kuin matematiikassa.
Ei ole mitään keinoa löytää yksittäistä absoluuttista totuutta, -
kiistämätöntä argumenttia, joka kykenisi auttamaan ihmiskunnan kysymyksissä.
Sen vuoksi filosofia on kuollut.
Koska mistä emme voi puhua, -
siitä meidän on vaikeneminen.
- Älä koske siihen. - Tämä on Enigma-laite.
Vain kopio. Alkuperäinen on Lontoon sotamuseossa.
Anteeksi kun hiippailin sisään tällä tavalla... Ovi oli auki.
Totta kai se oli auki. Et varmaankaan odottanut minun nousevan -
- ja päästävän sinua sisään näillä jaloilla? - Minä...
Martin, uusi ulkomainen opiskelija-alivuokralaisemme, oletan.
- Mies tässä kuvassa kanssanne... - Kyllä.
Hän on Turing, Alan Turing, mies joka ratkaisi Enigman koodin.
Kiitokset hänelle, kun voitimme sodan.
Miesparka koki oudon kuoleman. Myrkytetty omena, kuin Lumikilla.
- Kuka tässä vasemmalla on? - Aviomieheni, Harry.
Harry Eagleton. Hän kehitti pienten mittasuhteiden konseptin.
Hän sai Nobelin palkinnon, mutta vihasi -
poliitikkojen nuoleskelua. Poliitikkojen tai kenen tahansa.
- Hänellä ei koskaan ollut montakaan ystävää. - Oli hänellä ainakin yksi. Arthur Seldom.
Poikaparka. Hän vietti päivästä toiseen talossa siistien Harryn papereita.
Hän ei mennyt lounaalle tai päivälliselle pohtiessaan yhtälöitä.
Eagleton tutoroi hänen väitöskirjansa loogisista sarjoista. Vuonna 1960, -
- eikö ollutkin? - Huomaan sinun lukeneen läksysi.
Tiedän kaiken tietämisen arvoisen Arthur Seldomista.
Itse asiassa, rouva Eagleton, hänen vuokseen olen täällä.
- Tarkoitan siis Oxfordissa. - Tiedän mitä tarkoitat. Seldom on... ainutlaatuinen.
Jokainen palkinto, jokainen tunnustus, jonka hän on saanut, on ollut minulle ilo.
Varohan, äiti, tai salaisuutesi paljastuu.
- Mikä salaisuus? - Isän kuoleman jälkeen olit menossa Arthurin kanssa naimisiin.
Kehtaatkin! Tuo ei ole totta.
- Hän on ollut minulle kuin veli. - Vain siksi, ettei hänellä ei ole ollut muuta mahdollisuutta.
- Beth! - Epäilemättä professori Seldom on nero, -
mutta tässä yhdessä asiassa hän ei eroa muista miehistä.
- Hän pitää nuorista tytöistä. - Beth-kulta, voisitko lakata olemasta noin pahanilkinen?
- Anteeksi, äiti. - Älä välitä meistä. Olemme kuin kaksi katkeraa vanhapiikaa.
Kiitos äiti, kun katsot minun olevan arvoisesi.
Anteeksi, kuka olitkaan?
Lähetin faksin muutama viikko sitten, huoneenvuokrausta koskien.
- Ulkomaalaisoppilaamme. - Miksi et näytä hänelle hänen huonettaan?
Jos olisin tiennyt, olisin vuokrannut smokin. Näytät upealta.
Tyttärelläni on konsertti tänään. Siinä kaikki.
- Konsertti? - Soitan selloa Sheldonianissa.
- Se on paikallinen harrastelijaorkesteri. - Niin. Emme ole aivan Lontoon Sinfoniaorkesteri.
- Minä rakastan selloa. - Niin minäkin. Ehkä siksi, että saan syleillä vain sitä -
- nykyisin. - Beth. Ole kiltti. Pelotat tämän nuoren miehen.
- Äiti. - Tyttäreni kosijat eivät ole viihtyneet -
kosiopuuhissaan kovin kauaa. Vaikea luonne, tiedäthän.
Vanha rouva norkoilemassa ovenraossa ei sekään tarkasti ottaen ole auttanut.
Sanotko minua kyylääjäksi?
En, äiti. Sinähän vain haluat suojella minua, vai mitä?
- Niin tietenkin. - Äidilläni on teoria, -
että ellei mies ole elänyt toista maailmansotaa, hän ei ole luotettava.
Tyttäreni mielestä olen jo vanhuudenhöperö, mutta hän tietää, -
että olen oikeassa. Natsit vaihtoivat rattaita
siihen hemmetin masiinaan joka saakelin päivä, -
muuttivat koodin, ja meidän piti avata se aina uudestaan.
Silloin ei ollut tietokoneita, joten laskelmat tehtiin käsin.
- Olitte varmasti kovin nuori silloin. - Minun on aika mennä.
Haluaisitko pelata erän Scrabblea?
Tässä on työhuoneesi.
- Varmastikin se miellyttää sinua. - Se on täydellinen.
Sinun pitäisi myös miettiä ohjaajaa väitöskirjallesi.
Se on ollut päätettynä jo kauan: Arthur Seldom.
- Vanhempasi? - Kyllä.
Hyvin amerikkalaista. Onko se lähellä rantaa?
Ei lähelläkään. Se on autiomaassa, Arizonassa.
- Itse asiassa se on kotini. - Niinkö? Ihastuttava.
Joka tapauksessa... Kaikki työhuoneet ovat jaettu.
- Kollegasi on myös ulkomainen opiskelija. - Tulemme varmasti hyvin toimeen.
Muuten, tulet huomaamaan, että professori Seldom toimii ainoastaan tutkijana nykyään.
Tiedän, mutta collegesta sanottiin, että hän voi valvoa opintojani.
- Kuka niin on sanonut? - Sain faksin...
Tässä.
Vai niin. Ikäväkseni minun täytyy sanoa, että rouva Keeman -
on ollut liian optimistinen. Eikä hän myöskään työskentele enää täällä.
Täytyy olla jokin keino, jos puhuisin hänelle...
Voit tietysti puhua kenelle haluat, mutta varoitan vain ettei professori Seldom -
ole oikea tämänsorttiseen spontaaniuteen.
Jos tahdot minun neuvoni, ehdotan sinua lähestymään opintojasi realistisemmalla tavalla.
Olen varma, että löydät loistavan ohjaajan opetushenkilökuntamme joukosta, -
joka ymmärtää enemmän työsi luonnetta.
- Älä hakkaa sitä seinästä läpi. - Seinät?
Se on ainut asia, mihin törmää tässä helvetin kaupungissa.
- Anteeksi, päästän vain höyryjä ulos. - Tulevat kätevästi samalla kun teet kotiläksyjä.
Nämä vai? Yritän vain säästää itseni 15 vuoden harjoittelulta.
Yritän samalla laskea, mihin minun täytyy juosta, riippuen siitä mihin pallo kimpoaa, -
ja millä korkeudella se iskeytyy mailaani.
Helpottaa asioita. Näin.
Näitkö? Se toimii. - Ja mitä tapahtuu jos pelaat ihmistä vastaan?
Sitten on enemmän muuttuvia tekijöitä, mutta on silti mahdollista selvittää sen lentorata.
Ole hyvä.
Anna hetki aikaa. Täytyy miettiä laskelmiani uusiksi.
Selvä.
- Kiitos voitosta. - Haluatko jatkossa päästellä höyryjä -
- yksin vai haluatko seuraa? - Keskiviikko, sama aika?
Jep. Tuo kunnon squash-maila. Tekee elämästä helpompaa.
Selvä.
Opit näköjään nopeasti paikallisille tavoille.
- Yritän parhaani. - Ehkä hän voi auttaa sinua tohtorin väitöskirjassasi, -
koska Arthur-setä ei tullut kysymykseen.
- Eikö mitään voi tehdä? - Ei. Ja jos ehdotat, että äitini puhuisi hänen kanssaan, unohda.
- En ehdottanut mitään. - Et kai luule, että uskon sinun valinneen tämän talon sattumalta?
Ei, ei sattumalta. Mikään ei tapahdu sattumalta.
Halusin tavata äitisi, se on totta, mutten suunnitellut käyttäväni häntä hyväksi.
Ei tarvitse pyydellä anteeksi. Pidän ihmisistä, jotka tietävät mitä tahtovat.
- Toivoisin olevani enemmän sinun kaltaisesi. - Et jää paljosta paitsi, voin vakuuttaa.
Niinkö? Tulet tänne toisesta maasta, aivan itseksesi, -
ja heti saavuttuasi ystävystyt tytön kanssa.
Kahden kanssa, toivon niin. Ainakin niin ajattelin vielä -
- hetki sitten. - En tarkoittanut vain sitä.
Olet onnellinen, tarvitsee vain katsoa kasvoihisi nähdäkseen sen.
- Yritän olla. - Kuinka teet sen?
Se on helppoa. Menee vain virran mukana.
Entä jos käy huonosti?
Teen mieluummin virheitä, kuin olen tekemättä mitään.
Mieluummin joudun vaikeuksiin, kuin missaan kaiken kokonaan.
Tepsii minuun. Sinun kannattaisi kokeilla.
Pieni hetki!
Ajattelin, että tämä olisi kiinnostavaa. Seldom pitää luennon uusimmasta kirjastaan -
Mertonin Collegessa 24. päivä! Siinä on tilaisuutesi!
On mahdotonta löytää vain yhtä ehdotonta totuutta, -
kumoamatonta väitettä mikä voisi auttaa vastaamaan -
ihmiskunnan suuriin kysymyksiin. Sen vuoksi filosofia on kuollut.
Koska "Mistä emme voi puhua, -
on siitä meidän vaikeneminen."
Näyttäisi siltä, että joku haluaa puhua.
Näyttää siltä, ettet ole samaa mieltä Wittgensteinin kanssa.
Sehän tarkoittaa sitä, että joko kumoat Tractacuksen väitteet, -
tai sinulla on absoluuttinen totuus jaettavaksi meidän kaikkien kanssa.
Uskon numeroon Pi.
Olen pahoillani, mutta en ymmärtänyt.
Mihin sinä sanoitkaan uskovasi? - Numeroon Pi, kultaiseen ryhmään, Fibonaccin sarjaan.
Luonnon perusolemus on matemaattinen.
Todellisuuden alla on piilotettu tarkoitus. Asiat seuraavat mallia, kaavaa, loogisia sarjoja.
Jopa pienen lumihiutaleen rakenteessa on numeraalinen perusta. Sen vuoksi -
jos onnistumme paljastamaan numeroiden salaisen merkityksen, -
saamme tietää todellisuuden salaisen tarkoituksen.
Vaikuttavaa. Kääntäen hänen sanansa, -
kirjakielelle, huomaamme olevamme vastakkain raikkaan, -
mukaansatempaavan matematiikan puolestapuhujan kanssa, jos numerot -
olisivat ennalta olevia käsitteitä todellisuudessa.
Tässä ei kuitenkaan ole mitään uutta.
Siitä alkaen, kun ihminen omaksui taidon sovittaa yhteen mielen ja merkityksen, -
hänellä on taipumus pohtia jonkinlaista kokonaisuutta käsitteille, -
koska hän ei voi sietää mielikuvaa siitä, että puhtaasti abstraktit asiat -
ovat ainoastaan aivoissamme.
Lumihiutaleen kauneus ja harmonia.
Kuinka suloinen. Perhonen, -
joka lehahtaa siivilleen, ja aiheuttaa pyörremyrskyn toisella puolella maailmaa.
Olemme kuulleet siitä hemmetin perhosesta jo vuosikymmenten ajan, -
mutta kuka voi ennakoida yksittäisen pyörremyrskyn?
Ei kukaan!
Kerropa minulle jotakin. Missä on syövän kauneus ja harmonia?
Mikä saa solun äkkiä muuttamaan itsensä tappavaksi etäpesäkkeeksi, -
ja tuhoamaan muut solut terveessä ruumiissa?
Tietääkö kukaan?
Ei. Koska ajattelemme mieluummin lumihiutaleita, -
ja perhosia, kuin tuskaa, sotaa -
tai tuota kirjaa. Miksi?
Koska meidän pitää ajatella, että elämällä on tarkoitus, -
että jokaista säätelee logiikka, -
eikä pelkästään satunnaisuus.
Jos kirjoitan kaksi ja neljä ja kuusi, meistä tuntuu hyvältä, koska tiedämme -
että seuraavaksi tulee kahdeksan. Emme voi ennustaa sitä, -
koska emme ole kohtalon käsissä.
Valitettavasti tällä ei kuitenkaan -
ole mitään tekemistä totuuden kanssa.
Ettekö ole samaa mieltä?
Tämä on vain pelkoa.
Surullista, mutta niin se vain on.
Olet varmasti Martin.
Viimeinkin tapaamme. Mutta nyt en tajua, oletko lähdössä?
Olen lähdössä. Tämä oli virhe. Tämä oli iso virhe.
Arvaan, etteivät asiat eivät sujuneet niin kuin odotit.
Eivät. Totta vieköön, eivät sujuneet.
Toivon, ettei päätöksesi kiireellisyydellä ole mitään tekemistä -
- professori Seldomin kanssa. - Uutiset kulkevat nopeasti Oxfordissa.
Tämä on oikea juorujen kylä.
Kuitenkin luulen, että olet erehtynyt suuresta älyköstä.
Hän oli mitä parhain, mutta nykyisin hän haluaa vain myydä kirjoja. Niin kuin muutkin persreiät.
- Oikea Seldom-fani, vai? - Minulla on kehystetty kuva hänestä huoneessani.
- Hän torjui siis sinutkin? - Hyppäisin mieluummin ikkunasta, kuin kysyisin hänen apuaan.
En halua olla missään tekemisissä hänen tai kirjojensa kanssa.
Luen mieluummin Valittuja Paloja.
Taksi!
- Hei. - Saimme haluamasi kirjan.
Tässä.
- No voi helvetin helvetti! - Mitä sinä täällä teet?
- Asun täällä. Mikä sinun selityksesi on? - Tulin tapaamaan vanhaa ystävää.
- Olen pahoillani siitä, mitä tapahtui aiemmin. - Älä pyytele anteeksi. Puhuin paljon roskaa.
- Tapanani on ampua yli, kun minulla on yleisöä. - Totta puhuen yritin tavoitella huomiotasi.
Onnistuit.
Syyskuun 24. 1993. Tutkija Petersen, Oxfordin poliisiasema
Tutkittavana rouva Julia Eagletonin murha.
Tämän raportin mukaan sinä ja professori Arthur Seldom -
löysitte ruumiin yhtä aikaa.
Kyllä, menimme huoneeseen yhdessä.
Oletko professori Seldomin oppilaita?
- En. -Teetkö hänelle töitä? - En.
Voitko selittää, miksi olitte siellä yhdessä?
En. Totta puhuakseni, en voi.
- Oli minullekin yllätys nähdä hänet siellä. - Se oli siis puhdas yhteensattuma?
Kaikki näyttää viittaavan tässä tapauksessa siihen.
Oliko tämä ensimmäinen kerta, kun tapasitte professori Seldomin?
Ei aivan. Olin hänen luennollaan aamulla.
- Kysyin häneltä muutamia kysymyksiä. - Millaisia kysymyksiä?
Matemaattisia.
En mennyt sattumalta rouva Eagletonin taloon iltapäivällä.
Menin sinne koska murhaaja käski.
- Murhaaja varoitti sinua? - Kyllä, sain viestin kesken kokouksen.
- Mitä siinä luki? - Yksi lause -
ensimmäinen sarjassa. Isolla kirjoitettuna. Alapuolella oli -
rouva Eagletonin senhetkinen osoite.
- Voitteko näyttää sen? - En.
- Miksi? - Heitin sen pois.
Heitit tärkeän todisteen menemään?
Antakaa kun selitän.
Kokouksen jälkeen jaoin nimikirjoituksella varustettuja kopioita, sen jälkeen menin kotiin.
Silloin tajusin, että osoite viestissä -
oli tuttu, mutta rehellisesti -
en ikinä uskonut, että tämmöistä voisi tapahtua.
Kun ehdin sinne, oli jo liian myöhäistä.
- Meidän pitäisi soittaa poliisille. - Olet oikeassa. Soita!
- 999. - Haloo -
ilmoittaisin kuolemasta. Cunliffe Close 3.
Se on vanha nainen, kiitos.
- Mitä luulet tapahtuneen? - En tiedä.
Meidän pitäisi odottaa ulkona. Emme saisi koskea mihinkään.
- En olisi saanut edes käyttää puhelinta. - Yritä painaa mieleesi kaikki mitä näet.
- Tämä hetki on tärkeä. - Hän oli pelaamassa scrabblea kun se tapahtui.
- Pelasiko hän itsekseen? - Kyllä, hänellä oli molemmat kirjaintelineet.
- Etkö usko, että hänet on tapettu? - En näe muuta vaihtoehtoa.
Tekijä aikoi tukehduttaa hänet tyynyllä hänen nukkuessaan. Hän heräsi, pani vastaan -
hän painoi kovempaa ehkä käyttäen molempia käsiä, mursi hänen nenänsä ja sai aikaan verenvuodon.
Tai sitten hän oli nainen, käytti polvea apunaan saadakseen lisää voimaa.
Kun tappaja poistaa tyynyn ja näkee veren, -
hän heittää tyynyn matolle, eikä edes vaivaudu laittamaan sitä paikalleen.
Säikähti, todennäköisesti.
Kirjassani, josta pidin kokouksen, minä valitettavasti -
vertaan loogisia sarjoja sarjamurhiin.
Kirjan julkistamisen jälkeen olen saanut typeriä kirjeitä, joten en kiinnittänyt tähän huomiota.
- Ja olet varma, että hävitit sen? - En, heitin sen menemään kadulle.
Minne?
- Jonnekin Sheldonian-teatterin lähelle. - Scott, mene katsomaan löytyykö sitä.
- Puhtaanapito on varmasti käynyt siellä jo. - Ei väliä, tyhjennämme roska-auton tarpeen tullen.
Onko jotain muuta? Jotain joka kiinnitti huomionne?
Tekstin alapuolella -
oli käsin piirretty ympyrä, täydellinen ympyrä -
myös mustana. Noin -
tämän kokoinen, suunnilleen.
Ympyrä? Ikään kuin allekirjoitus?
Olen melko vakuuttunut, että se on symboli loogisesta sarjasta.
Anteeksi tyhmyyteni, olen varmaan ollut pois koulusta kun he opettivat loogisia sarjoja.
Looginen sarja on joukko elementtejä jotka seuraavat toisiaan tietyn säännön mukaan.
Voi olla 1, 2, 3, 4, tai jopa numerot, 2, 4, 6, 8...
Tai se voi tietenkin olla Fibonaccin sarja.
- Fibonacci? - 1200-luvun matemaatikko.
Jokainen niistä on kahden edellisen summa: 1, 1, 2, 3, 5, -
- 8, 13. - En silti näe -
yhtäläisyyttä murhien ja sarjojen kanssa.
Kirjassani kannatin teoriaa, että murhaaja tekee murhat -
aatteellisista syistä, joita ei ole olemassa oikeassa elämässä.
Sarjamurhaajien yleisesti seuraama kaava on -
raaka, yksitoikkoinen ja toistuva -
tapauksissa, jotka voidaan analysoida psyykkisesti, ei loogisesti.
Uskot, että murhaaja tappaa näyttääkseen sinulle jotain?
Kyllä, valitettavasti.
Murhaaja haluaa osoittaa, että olen väärässä. Hän haluaa olla älykkäämpi kuin minä -
ja, että voi voittaa minut omassa pelissäni. Jotenkin hän tiesi ystävyydestäni -
rouva Eagletonin kanssa ja päätti aloittaa hänestä.
- Entä ympyrä? Miten selität sen? - Ympyrä on hyvä tapa aloittaa looginen sarja.
Mikään muu symboli ei ole niin epämääräinen. Se voi tarkoittaa mitä tahansa.
Tarkoitatko, että tämän jälkeen tulee toinen murha?
Pelkään niin. Ja jos emme selvitä niitä ajoissa, voi tulla monia.
Vaihdamme nuotteja osaan kaksitoista.
Tiesimme, että hänellä oli lähtö lähellä, mutta emme sitä, miten hän lähtisi.
Lääkärit antoivat hänelle kuusi kuukautta elinaikaa viisi vuotta sitten.
Kiitos Bethin hoidon, hän sai jatkoaikaa elämälleen, -
- kuin siunaukseksi taivaasta. - Ehkä murhaaja valitsi hänet siksi.
- Mitä tarkoitat? - Jos hän yrittää todistaa jotakin puhtaasti älyllistä -
ehkä kuolemat itsessään eivät kiinnosta häntä.
Ehkä hän yrittää aiheuttaa mahdollisimman vähän vahinkoa.
Hän valitsi jonkun jonka pitäisi olla kuollut.
Hän mahdollisesti tiesi rouva Eagletonin saavan hoitoa.
Hän meni joka viikko St. Josephin sairaalaan.
Murhaaja on voinut siellä päästä selville hänen sairaudestaan, ja se teki hänestä -
- täydellisen uhrin. - Jatka.
Jos murhaaja ei olisi murtanut rouva Eagletonin nenää, kuolema olisi näyttänyt luonnolliselta.
Siinä tapauksessa, ainoastaan sinä voisit tietää mitä tapahtui.
- Poliisi ei olisi koskaan sekaantunut asiaan. - Se olisi voinut olla yksityinen haaste.
- Murha joka melkein ei olekaan murha. - Tuossa on järkeä.
- Mitä luulet hänen tekevän seuraavaksi? - Luulen hänen yrittävän olla paljon varovaisempi.
Hän murhaa toisenkin, joka melkein ei olekaan murha.
Huomaamaton murha...
Anteeksi.
Anteeksi, konstaapelit, mutta minun täytyy puhua neiti Eagletonille ensin -
kertoakseni huonot uutiset hänelle, jos se käy. Kiitos.
Sinulla on C, alennettu B ja korotettu C.
Anteeksi, voinko puhua hänelle?
Kyllä, joten sinulla on alennetut C, alennettu B ja korotettu C.
Ei, ei, ei. Sinulla on B, korotettu C ja C.
Selvä, pidetään tauko.
- Poliisi kertoi minulle, että löysit ruumiin. - Anna anteeksi, Beth. Olen todella pahoillani.
He pyysivät minua muistelemaan jokaisen yksityiskohdan ja...
Ei hätää. Ymmärrän.
Tämän on täytynyt olla vaikeaa sinulle kaiken tämän läpikäymisestä.
Kaksi tuntia kuulustelua.
Se on loogista, järkevästi ajatellen olen pääepäilty.
- Kertoivatko he sinulle tuon? - Ei. Heidän ei tarvinnut.
Ei tarvitse olla etsivä tajutakseen, että minä hyödyn tästä eniten.
Mutta hoidit häntä vuosia. Seldom kertoi minulle.
Viisi vuotta. Viisi vuotta hänen kuolemansa odotusta.
Anna anteeksi kun olen näin julman avoin, -
mutta jos joku tahtoi tämän päättyvän niin se olin minä.
Tiedätkö mitä on herätä joka aamu ihmetellen milloin saat oman elämän?
En voinut hylätä häntä, hän oli äitini.
Hänellä oli syöpä, mutta kyse piti olla kuukausista.
Tahdot tämän henkilön, josta sinun on tarkoitus huolehtia, katoavan, -
ja samalla tiedät itsessäsi olevan jotain pahaa, koska ajattelet niin.
Vihaat itseäsi päässäsi liikkuvien ajatusten takia.
- Se on kuin olisi mätä sisältä. - Beth, sinulla ei ole mitään hätää.
Seldom sai viestin. Joku varoitti häntä tulevasta, -
- ja on uhannut tehdä sen uudelleen. - Kuka? - Kukaan ei tiedä.
He pakottivat minut menemään ruumishuoneelle katsomaan ruumista.
- Hänen silmänsä olivat edelleen auki. - Älä mieti sitä.
En usko pystyväni nukkumaan yläkerrassa ensi yötä. Sopiiko, että jään luoksesi?
- Olen pahoillani. - Älä ole. Ei se mitään.
En tiedä mitä sinun pitäisi ajatella minusta. Olen niin nolostunut.
Beth, pyydän. Älä mene.
Onnittelut! Nimesi on sanomalehdessä ja vielä Seldomin kanssa.
Murhasit vanhan rouvan herättääksesi huomiota?
Ei niin nopeasti!
Ystäväsi on onnekas.
Aina lähellä kuolemaa, mutta ei koskaan ole koskettanut sitä.
Etkö tiennyt? 30 vuotta sitten neljä heistä -
- matkusti yhdessä. - Mistä oikein puhut?
Rouva Eagletonin aviomies ja Seldomin vaimo tapettiin.
Ja arvaa kuka ajoi. Ja nyt vanha rouva on kuollut.
Kolme alhaalla, yksi jäljellä.
Tämä on neiti Scarlet ja hän on ruokailuhuoneessa.
Nyt tiedämme murhan tapahtuneen ruokailuhuoneessa, eikö totta?
Ja uhri tapettiin tyynyllä, mutta kun meillä ei ole -
tyynyä, käytämme inhottavaa veistä.
Nyt pistän itseni peliin ja sanon neiti Scarletin olevan murhaaja -
olohuoneessa, veitsen kanssa. Mitä ajattelet?
Johtolanka ei kuvaillut loppututkintoani.
Cleudo!
Se on suositeltavaa luettavaa poliisikouluissa.
Sanomalehdissä Bethistä on tullutkin pääepäilty.
Mutta poliisi tietää kaikki faktat.
Unohdin juttelevani maailmanlaajuisen logiikan mestarin kanssa. Kiitos.
Sinä ja poliisit luulette, että on mahdollista demonstroida totuus.
Peruslauseiden perusteella ja käyttämällä pätevää perustelua, -
- voit saavuttaa kelvollisen ratkaisun, eikö niin? - Niin varmasti kuin tänään on keskiviikko.
Ja mitä jos sanon, että kaikki britit ovat valehtelijoita?
Totta, tarua vai mahdotonta todistaa?
Hyvä on. On matemaattisia kaavoja -
joita ei voida todistaa eikä kiistää selviöistä alkaen.
Mahdottomia väitteitä.
Aivan, Gödelin epätäydellisyysteoria.
Joten jopa sinun matemaattisesti selvässä maailmassasi, -
on asioita joita ei voida ikinä todistaa.
Niin, mutta tässä ei ole siitä kysymys.
Niiden välissä on rako,
suorastaan kuilu, mikä on totta ja mikä todistettavissa.
Emme ikinä voi olla täysin varmoja, onko meillä kaikki faktat tiedossa, -
ja jo yhden faktan puuttuminen voi muuttaa kaiken. Vaikka tietäisimme että murha -
tapahtui ruokailu huoneessa veitsellä, -
ja neiti Scarlet oli siellä juuri murhahetkellä, -
ja että hänen sormenjälkensä ovat veitsessä, emme silti voi todistaa -
täydellä varmuudella että hän todella suoritti murhan.
Se on 99 prosentin todennäköisyydellä juuri niin, helvetti soikoon!
Se ei ole täydellä varmuudella, se on mielipide.
Voisimme olla täysin varmoja, jos luottaisimme silminnäkijöihin, -
tai jos näkisimme omin silmin. Minä ainakin luotan omiin silmiini.
Ei kommentoitavaa.
Asiat ovat täällä, aivan silmiemme edessä.
Nämä katukivet. Ne ovat olemassa!
Vai kiistätkö senkin? Et voi.
- Oletko varma? Heisenberg ei ollut yhtä varma. - Se fyysikko?
Niin, hän kyllä yritti tehdä atomipommin natseille, mutta hän ei ollut kuuluisa sen takia.
Onko tämä joku koe? Heisenbergin "epävarmuusperiaate".
Oikein! Neiti Scarlet on nyt elektroni.
Ja katsot häntä avaimenreiän, tai hiukkaskiihdyttimen läpi.
Ja joka kerta kun katso häneen, hän on vaihtanut ulkoasuaan tai sijaintiaan.
Koska jo se tosiasia että tarkkailet häntä, -
muuttaa hänen atomista olotilaansa. Mitä siitä sanot?
Älä yritä saada päätäni sekaisin tempuillasi.
Beth ei ole elektroni, eikä ole rouva Eagletonkaan.
Joten luuletko todella että rikostutkinta on luotettavampaa kuin fysiikka tai matematiikka?
On olemassa selviä, kiistämättömiä faktoja.
Luojan tähden, voitko sammuttaa sen hemmetin vempeleen hetkeksi?
Valitettavasti poliisi ei löytänyt viestiä.
Joten meillä ei ole mitään oikeita todisteita.
Ei kerrassaan mitään!
Kuvittele, että jos se psykopaatti, -
päättääkin äkkiä olla tappamatta enempää.
Beth julistetaan syylliseksi.
Haluaisin todella tietää ketä vihaat noin paljon.
Itseäni.
Luin kyllä lehdet. Sinua ei syytetä mistään.
Pahinta on... Ja tämä on todella noloa.
Mutta sen naisen kuoleman ansiosta, istuin juuri lounaalla Arthur Seldomin kanssa.
Aikaisemmin hän ei edes tiennyt olemassaolostani.
Olen pahoillani siitä mitä tapahtui, -
mutta samaan aikaan en voi olla olematta iloinen.
Ikinä aikaisemmin en ole pitänyt itsestäni niin paljoa.
Tunti Seldomin kanssa vastaa elinikää jonkun muun kanssa.
Tiedäthän, vilpittömissä tunteissa ei ole mitään hävettävää.
Oletko varma siitä?
Vietä tunti kanssani.
- Onko sinulla mitään juotavaa? - Ei. - Hienoa.
- Oletko kunnossa? - Kyllä, entä sinä?
- Mikä on vialla? - Ei mitään... Olen pahoillani.
Tuo kirjako?
Vähän outoa vain että sinäkin olet lukenut tuon.
- Matematiikasta kiinnostunut hoitaja? - En oikeastaan.
Kirjoittaja minua enemmänkin kiinnosti. Hän antoi tuon minulle.
- Tunnetko Seldomin? - Tietysti tunnen.
- Näemme melkein joka päivä. - Mitä?
Hän tapaa saattohoidossa olevaa ystäväänsä sairaalassa.
Yhtenä päivänä aloimme puhumaan ja...
Ja mitä?
Ja hän antoi minulle tuon kirjan.
- Siinäkö kaikki? - Oletko mustasukkainen?
Hän voisi olla isäsi... Tai isoisäsi tarkemmin ajateltuna.
Niin.
Minä pidän vain dekkareista, -
hän oli täällä hetken, pidimme hauskaa.
Annoin hänelle pari kirjaani ja hän antoi minulle omansa.
- Onko se rikos? - Ei... Ei tietenkään ole.
Saatko hänet pois mielestäsi, pyydän?
En vain ymmärrä miksi et kertonut minulle heti.
Mitä oikein haluat?
Listan kaikista ihmisistä jotka ovat piipahtaneet täällä?
- En. - Hyvä.
Kaikki mitä lehdissä on, on valetta.
Tiesitkö sitä?
En... En kiinnitä niin paljoa huomiota.
- Oletko lukenut Raamattua? - En kokonaan.
Jeesus kuoli ristillä ja nousi sitten kuolleista kolmantena päivänä.
Mutta ruumiissa ja sielussa, tarinan mukaan...
Hän söi kalaa ja puhui Peterille.
Niin hän käytti 40 päiväänsä.
40 päivää!
Hänen on täytynyt olla vihreä ja haista taivaaseen asti.
Odota, odota. Jeesus oli terroristi.
Koko ikänsä.
Vallankumouksellinen, joka potki rahanvaihtajat ulos temppelistä.
Tiedätkö miksi hän palasi kuolleista?
- En, teoriassa... - Jeesus -
palasi kuolleista kostaakseen murhaajilleen.
Kuin kauhuelokuvassa.
Se ei tietenkään ole kivaa. Se ei ole kiinnostavaa.
- Voitte mennä nyt, tyttärenne odottaa. - Hyvä on.
- Mitä teet täällä? - Oli vain kiire nähdä sinut, siinä kaikki. Haittaako se?
- Valehtelet. - Mistä tiesit?
En tiennyt, vaan tiedän. Olet täällä katsomassa Seldomin ystävää, etkö olekin?
Sinun olisi pitänyt nähdä ilmeesi, kun mainitsin hänet.
- Miten aiot selittää, miksi olet täällä? - Sanon hänelle, että tulin sinun takiasi.
Senkin porsas.
- Kuka tuo on? Hän on hullu. - Niin sinäkin olisit, jos tyttäresi tarvitsisi siirrännäisen, -
etkä löytäisi luovuttajaa. Täällä oli kaksi ihmistä, jotka olisivat voineet olla sopivia, -
mutta heidän perheensä kieltäytyivät. - Nyt ymmärrän.
Tiedätkö, hän harkitsi itsemurhaa antaakseen tyttärelleen keuhkonsa.
- Se on naurettavaa. - Elämänsä antaminen jollekin, jota rakastaa on naurettavaa?
Hänen nimensä on Kalman, yksi loistavimmista oppilaistani.
Hän oli nopea päätöksissään, selkeä tulkinnoissaan.
Hän suunnitteli älykkyystestit. Minä otin hänet -
loogisten sarjojen opintoihin.
Hän oli erittäin tarkka, pakkomielteeseen saakka. Hän arvosteli testit itse, -
yksi kerrallaan, ja löysi jotakin todella mielenkiintoista:
jotkut testeistä olivat täydellisiä, suurimmassa osassa oli muutamia virheitä.
Mutta oli vielä kolmaskin ryhmä.
Vastaukset olivat absurdeja, käsittämättömiä, epäloogisia, sekavia, -
sellaisia asioita, joita mielipuoli voisi kirjoittaa. Kalman haastatteli -
tämän kolmannen ryhmän oppilaita. Vastaukset, jotka hän oli päätellyt absurdeiksi, -
olivatkin itse asiassa toinen mahdollinen ratkaisumalli, -
ja täysin mahdollisia jatkamaan sarjoja -
vain äärettömän paljon monimutkaisemmin perustellen.
Näiden oppilaiden älykkyys meni tavanomaisen ratkaisumallin yli, -
ollen paljon kauaskantoisempi.
Se oli silloin, kun minun piti toimittaa huonot uutiset hänelle.
Wittgensteinin paradoksi, joka käsittelee päättyviä sääntöjä.
Kalman löysi käytännössä sen mitä Wittgenstein esitti vuosikymmeniä aikaisemmin.
Sarjaa 2, 4, 8, voidaan mitä ilmeisimmin jatkaa -
kuudellatoista, mutta myös kymmenellä -
tai luvulla 7004. On aina mahdollista löytää sääntö, -
perustelu, joka mahdollistaa sarjan jatkumisen millä tahansa numerolla.
Kaikki riippuu siitä, kuinka mutkikas sääntö on. Äkkiä hän tajusi, ettei voinut luottaa edes -
kahden kertotauluun. Hänen koko elämänsä oli imaistu pyörteeseen, -
jossa oli vain merkityksettömiä numeroita. Normaalit ajatukset kulkevat tiettyjä uria, -
jotka ovat syöpyneet aivoihimme, ja jotka estävät meitä eksymästä polulta -
ja hyppimästä kuin niiden muutamien valittujen, joiden on mahdollista ajatella rajoituksetta.
Kalman päätti astua oudolle polulle.
Hän alkoi tehdä testeineen kokeita psykiatristen sairaaloiden lobotomiapotilailla.
Löytyi merkittävä samanlaisuus symbolien välillä, -
ja testitulosten mukaan heissä oli korkealahjaisia henkilöitä.
Hänellä oli aito ajatus, -
ilman uria, mutta hän ei kyennyt ymmärtämään sitä. Ongelmana -
olivat hänen omat aivonsa. Hän näki kaiken ulkopuolelta. Ymmärtääkseen -
noita symboleita, hänen piti nähdä ne sisältäpäin.
Sen toteuttamiseksi oli vain yksi keino: urien poistaminen.
Ajatus voi vaikuttaa groteskilta, mutta hän ei ollut kertonut kenellekään -
sairastavansa tappavaa syöpää. Hänen luunsa mätänivät kuin puu, -
jota puumadot vaivaavat. Ainoa mitä hänellä oli odotettavissa -
oli raajojen amputaatio, yksi kerrallaan.
Hän oli euforinen, hän nauroi hermostuneesti, kuin joku joka -
oli löytänyt jotain uskomatonta, mutta ei voinut jakaa iloaan.
Silloin ymmärsin ystäväni tulleen täysin hulluksi.
Hän halusi tehdä itselleen lobotomian. Hänen ainoa ongelmansa oli, kuinka varmistaa -
ettei aivovaurio ole liian suuri.
Hänen täytyi avata kallo ja päästä käsiksi aivoihin, esimerkiksi -
pienen harppuunan avulla. Hän pyysi apuani, ja kieltäydyin, -
vaikkakin lupasin, että yrittäisin koota hänen kirjoittamansa viestit -
toiselta puolelta. Hän käytti naulapyssyä.
- Mitä hän kirjoittaa? - Symbolit tulevat koko ajan epäselvemmiksi.
Koko tänä aikana hän ei ole piirtänyt loogisia symboleita tai numeroita.
- Mitä ne sitten ovat? - Neljä kirjainta, joita hän toistaa jatkuvasti.
Naisen nimi.
- Missä olit viime yönä? - Beth, mitä teet täällä?
- Odotin sinua. - Anteeksi, olin ulkona ja...
Luulin, että tunnet minua kohtaan jotain.
Enemmän kuin sääliä, -
- mutta olin väärässä. - Tietenkin tunnen jotain sinua kohtaan. Olemme ystäviä.
- Haluan auttaa sinua, mutta... - "Olemme ystäviä, haluat auttaa minua".
- Se kuulostaa pahemmalta kuin "inhotat minua". - Beth, älä nyt. - Älä koske minuun!
Mitä kiltimpi yrität olla, sitä nöyryytetymmäksi tunnen itseni.
Beth, ei tarkoitukseni ole nöyryyttää.
Kohtele minua sitten naisena. Kohtelet minua kuin olisin pikkutyttö.
- Ehkä tämä ei ole oikea aika... - Nyt on ihan vitun oikea aika tälle, Martin.
Mikä hätänä? Nolostuttaako sinua tulla nähdyksi kanssani? Sitäkö se on?
Ei hätää. Olen hänen äitinsä. Varmistan vain, että hän tekee läksynsä.
Ole hiljaa! Beth, odota!
Löysitkö jo tappajasi?
Lorna? Se olen minä, Martin. Tiedätkö mitään Seldomin ystävästä?
Kalmanista? Mikä hätänä?
- Hänet on murhattu. Tänään kello 2:15. - Ei... Odota hetki.
- Anteeksi vain, Sherlock, mutta hän on elossa. - Oletko varma?
- Kyllä, hän on aivan edessäni. - Jos se ei ole hän, kuka sitten?
Se olisi voinut näyttää luonnolliselta kuolemalta, -
ellemme olisi löytäneet tätä pientä yksityiskohtaa.
Se on suonensisäisen pistoksen jälki, eikä hänellä ollut senkaltaista hoitoa.
- Minkä tyyppistä myrkkyä on käytetty? - Emme tiedä. Täytyy odottaa ruumiinavausta.
- Tiedämme kuitenkin kuolinajan? - Täsmälleen, kuten viestissä sanotaan: -
- vartin yli kahden. Niin lukee rannekkeessa. - Mistä ruumis löydettiin?
Vuodeosastolta, ennen kuin se tuotiin tänne.
Ovatko kaikki nämä ihmiset kuolleet viime tuntien aikana?
Niin vain odotetaan. Tämä on kuolevien potilaiden osasto.
Ylihoitajan mukaan vähintään pari potilasta kuolee päivittäin.
Hän tiesi liikkeeni, ja se kannusti häntä syyllistymään -
- täällä rikokseen. Ellei hänellä ollut tarkoitus vahingoittaa minua, hän olisi tappanut Kalmanin.
Tai hän olisi voinut nähdä sinun menevän vaatehuoneeseen, eikä tiennyt kumpi oli ystäväsi.
Kuoleva potilas, kuoleman hetkellä.
Murha jota ei olisi havaittu, eikä se olisi -
- muistiinpanoissa. - Jälleen yksi huomaamaton rikos.
Saisinko tietää, mistä te puhutte, hyvät herrat?
Toinen merkki antaa vihjeen siitä, kuinka peräkkäisyys tulisi lukea.
Se voi olla vertauskuvallista, merkityksellistä tai lauseopillista, kuin geometrisia kuvioita.
- Voitteko kääntää tuon selkokielelle? - Professori tarkoittaa merkkejä, -
jotka voivat tarkoittaa jotakin, tai olla tarkoittamatta. Abstrakteja, geometrisia kuvioita.
Toinen symboli on taas ovela, koska olemalla niin kaavamainen se mahdollistaa molemmat lukutavat.
Se voi olla symmetrinen leikki, tai se voi olla yksinkertaisesti kala.
Keitto, kala, -
- jälkiruoka. - Martin, osoita hiukan kunnioitusta -
tutkijalle, ole kiltti. Ei tuo ole ylenkatsomisen arvoista.
Annapa kun kysyn arvoituksen. Mikä on neljäs -
symboli tässä sarjassa?
- Ei aavistustakaan. - Myöhästyitkö tunnilta tuolloinkin?
Sinun vain täytyy tietää, kuinka katsoa. Ratkaisu -
on hyvin yksinkertainen, vakuutan. Sitä sanotaan idiootin sarjaksi.
- Se joka ei saa sitä ratkaistua... - Kiitos, professori. Tajusin jo.
Kuitenkin olen taipuvainen uskomaan ajatusta, että nämä symbolit ovat matemaattisia, -
- mieluummin kuin gastronomisia. - Uskotte siis matemaatikon liittyvän tähän?
Se on mahdollista. Jonkun, joka etsii jonkinlaista tunnustusta, -
- tai joku joka ei ole matemaatikko, mutta haluaa olla. - Opiskelija?
Se on epätodennäköistä. Voisitko ottaa -
toisen luutnantin pois, Martin? Ei, en ole opettanut pitkään aikaan.
Voitteko kertoa meille, mikä kolmas symboli -
- tulee olemaan? - En.
Liian paljon vaihtoehtoja. Hän laittaa meidät kokeeseen, enkä halua erehtyä.
Katsotaanpa, ymmärsinkö oikein. Aiomme odottaa, kunnes hän tappaa taas -
koska emme kykene selvittämään hänen hemmetin arvoitustaan?
- Hankala tilanne, vai mitä? - Saisinko nuo tuosta? - Se tekee 2,50.
Hyvää illanjatkoa.
- Seldom! - Martin?
- Miksi seuraat minua? - Herran tähden, en seuraa ketään, kaikkein vähiten sinua.
- Mitä sitten teet täällä? - Menen tuohon ravintolaan.
- Onko se sinusta outoa, kun minun on mentävä päivälliselle? - Minäkin olen menossa sinne.
Sehän on absurdia.
Olen pahoillani. Minun olisi pitänyt kertoa, että Arthurkin tulee.
Anteeksi vain, mutta minä olen se harmistunut istuessani tässä tyhjänpäiväisessä pöydässä.
- Tyhjänpäiväisessä? - Sinä et tunnistaisi vitsiä vaikka se purisi sinua perseeseen, Martin.
- Olet aivan liian vakava ikäiseksesi. - Hän soitti minulle sairaalaan ja minä -
ajattelin, että teidän olisi hyvä tavata, joten... - Ei haittaa. Toivottavasti en loukannut sinua.
- Vaikka olisitkin, en tunnustaisi sitä. - Olette kuin kaksi pallosta riitelevää lasta.
- Ja sinäkö olet pallo? - Ei, olen sairaanhoitaja, joka läimäyttää -
teitä takapuoleen, jos ette ole hiljaa. - Kaikin mokomin.
- Keskustelin oikeuslääketieteen asiantuntijan kanssa. - Ja?
Ei mitään. Ei jälkeäkään mistään myrkystä.
- Entä jos häneen oli pistetty jotakin täysin tuntematonta? - Ehkä ilmaa?
- Ei! - Antakaa hänen puhua.
Hän on oikeassa, se on epätodennäköistä. Jos häneen olisi pistetty ilmaa, -
se olisi huomattu ruumiinavauksessa. Kuitenkin on vielä eräs mahdollisuus.
Aine, jota uutetaan myrkyllisestä sienestä: Amanita -
Muscaria. Mutta ei ole olemassa reagenssia sen osoittamiseksi.
Se on arvoitus oikeuslääketieteellisten patologien keskuudessa. - Kuinka sait tietää sen?
Lornalla on kyky saada selville mitä haluaa.
Hänen talonsa on täynnä murhamysteereitä, mutta luulenpa sinun tietävän sen jo.
- Tiedän kyllä. - Se on yllättävää, ettet ole vielä onnistunut -
onkimaan kaikkea tietoa Martinista.
Martin on hyvä tyyppi. Hän tietää, ettei voi kertoa kenellekään -
mitä sinä tai poliisi olette kertoneet hänelle luottamuksella. - Hänellä ei ole oikeutta -
- kertoa sinulle mitään. Kaikesta huolimatta olet yhä epäiltyjen listalla. - Minäkö?
Älä nyt näytä noin yllättyneeltä. Molemmat murhat ovat läheisesti sidoksissa sairaalaan.
Olisit voinut mennä huoneeseen ja pistää aineen, josta sivumennen sanoen -
- tietävät vain sinä ja oikeuslääketieteelliset patologit. - Naurettavaa. Hänellä ei ole motiivia.
Kaikista niistä valtavista tiedon vuorista joita et ole vielä selvittänyt, -
Martin, tämä rinne on yksi liukkaimmista. Ole varovainen.
Älä lähde tuolle tielle, Arthur.
Riittäköön, kun sanon että suhteemme ylitti puhtaan älykkyyden, -
ja kun se päättyi, hän otti sen hyvin urheilullisesti.
- Jos et sulje suutasi, tapan sinut. Lupaan sen. - Siinä. Näetkö?
Onko hänellä motiivia vai ei?
Olet aivan sietämätön.
Nautit siitä, kun leikit ihmisillä.
Ymmärrätkö nyt? Mikä tahansa muodostelma on kelvollinen sarjoissa, -
koska voimme aina muuttaa sääntöä joka määrittelee sen.
Sydän viivan päällä, nyt sait kahdeksikon, -
ja nyt annat minulle neljännen.
Jopas jotakin, nuori mies. Et tosiaan ole aivan täydellinen idiootti.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
- Se oli helppoa. - Murhaajan sarjat ovat äärettömän paljon monimutkaisemmat.
- Kerro, mikä kolmas symboli on. Ympyrä, kala...
- Mikä kolmas on. - En valitettavasti voi kertoa.
- Miksi et? Etkö luota minuun? - Luotan sinuun -
ehdottomasti, mutta ei se ole syy. Jos kerron sinulle, lopetat ajattelemisen.
Voit keksiä paremman ajatuksen kuin minä.
Ei, tässä on jotakin muuta. Olisit voinut aivan helposti kertoa poliisille.
- Heille mikä tahansa on parempi kuin ei mitään. - Olet oikeassa.
Mutta on olemassa hyvä syy, miksi en kertonut. Minä pelkään.
- Pelkäät? - Tämä koko asia kauhistuttaa minua.
Me leikimme symboleilla ja arvoituksilla, -
mutta kaiken sen takana on todellinen maailma, ymmärrätkö? Kysymys on ihmisten elämistä.
Jos teemme virheen yhtälössä, pyyhimme sen pois ja se on siinä.
Mutta silloin kun kysymyksessä on elämä, ei ole paluuta.
Oikeassa maailmassa jokaisella päätöksellä, mitättömälläkin, on peruuttamattomat seuraukset.
Ainakin sen elämä on minulle opettanut.
Olet hyvin nuori.
Minä olen jo maksanut kovan hinnan virheistäni.
- Pidä tämä. - Mikä se on?
Se on sarjan kolmas symboli. Voit joko avata sen nyt ja saada vastauksen kysymykseesi, -
tai voit selvittää ratkaisun itse, -
ja todistaa, ettet ole idiootti.
Kiitos hyvin paljon. Lopetamme nyt.
Kiitos.
- Olen iloinen nähdessäni sinut. - Se oli mahtavaa.
- Sinun pitäisi nähdä ilotulitus ja kaikki... - Mitä, täälläkö?
- Ei. Se on vain harjoitus Guy Fawkesin päiväkonserttia varten. - Guy Fawkesin?
- Muistatko marraskuun viidennen? - Anteeksi, mutta en muista.
Se on viimeinen konserttini.
- Noudatan neuvoasi, ja lähden täältä. - Tämä upea kaupunki voi olla tukahduttava.
Se on liian synkkä. Haluan jonnekin, missä on enemmän valoa.
Espanjaan, tai ehkä Etelä-Amerikkaan.
Beth, haluan pyytää anteeksi sitä mitä tapahtui.
Se oli minun syyni. Kaipasin apua, -
hiukan hellyyttä, annoit sitä minulle ja pilasin kaiken.
Käyt läpi vaikeita aikoja, ymmärrän kyllä.
Olet suloinen. Tuletko siis konserttiin?
Tulen.
Martin! On muutakin, mitä minun täytyy kertoa sinulle.
Puhuin Petersenin kanssa, ja sanoin ehkä enemmän kuin olisi pitänyt.
- Miksi? - Hän alkoi kyselemään sinusta.
- Minusta? - Hän halusi tietää, miksi valitsit erityisesti minun kotini.
- Mitä kerroit hänelle? - Totuuden.
Että sinulla on pakkomielle kaikkeen, mikä liittyy vähänkin Seldomiin.
- Kerroit hänelle mitä? - En ajatellut sen olevan tärkeää.
Et varmastikaan aio kieltää, että sinulla on pakkomielle häneen.
- Mitä oikein puhut? - Hän kysyi myös minulta...
Onko... Onko meillä kahdella jonkunlainen suhde.
- Ja sinä sanoit... - Kerroin hänelle mitä tapahtui.
- Mitä tapahtui? Ei mitään! - Aivan, kerroin hänelle ettei mitään tapahtunut.
Hyvä on, hyvä on... Parempi kun et olisi sanonut mitään.
Tiedän, ja heti kun sanoin sen, kaduin sitä, mutta...
Olin vihainen sinulle ja se tuli ensimmäiseksi mieleeni.
- Mitä muuta kerroit hänelle, Beth? - Sanoin hänelle, että minulla...
Minulla oli tunne, että olit kiinnostunut minusta -
- ja että halusit olla Seldomin läheisyydessä. - Jumalauta!
Anteeksi.
Et kai usko, että he ottavat jotain noin typerää tosissaan?
- He ottavat kaiken tosissaan, Beth. - Tuskinpa sinä silmätikuksi joudut.
Mieletöntä, että poliisit pitävät sinua murhaajana.
Onko täydellistä rikosta olemassa?
Kirjailijat ovat vuosia spekuloineet sitä asiaa, ja tappajat myös.
Jotkut ovat jopa toteuttaneet sitä käytännössä.
Kuten Howard Greenin tapaus, Lontoossa.
Green oli vaatimaton vaatturi, sosiaalisesti arvossa pidetty.
Hän piti päiväkirjaa, jonka poliisit löysivät hänen talostaan.
Päiväkirjassaan hän analysoi hyvin yksityiskohtaisesti -
neljäätoista tapaa murhata vaimonsa.
Jota hän tunnusti syvästi ja salaisesti vihaavansa.
Jotkut menetelmät olivat järjettömiä, -
jotkut raakoja ja pari todella nerokkaita.
Mutta se minkä Green ymmärsi alun alkaen, -
oli että rikollisen suurin vaara -
ei ollut menneisyyden tutkinta, -
vaan ongelmat joita saattaa ilmaantua tulevaisuudessa.
Jokainen alibi sulkee sisälleen hitusen valhetta -
jonka kärsivällinen voi löytää.
Hänen johtopäätöksensä oli, ettei täydellinen rikos ollut se, -
joka jäi ratkaisematta, vaan se, -
joka selvitettiin väärällä syyllisellä.
- Tappaako hän vaimonsa lopussa? - Ei, vaimo tappaa hänet.
Yhtenä iltana hän löysi päiväkirjan.
Hän päätyi iskemään häntä keittiösaksilla.
Valamiehistö, kauhistuneena luettuaan päiväkirjaa, -
tuomitsi murhan olleen itsepuolustusta ja vakuutti hänen syyttömyyttään.
Julia Green, teidät on todettu syyttömäksi, olette vapaa lähtemään.
En ymmärrä. Kuinka se on täydellinen rikos?
Äskettäin saatiin selville, että päiväkirjan käsiala ei ollut Howard Greenin.
- Kuka sen sitten kirjoitti? - Hänen vaimonsa rakastaja, taideväärentäjä.
Murhaaja on 30-35-vuotias.
Syntynyt keskiluokkaiseen perheeseen, pienessä kaupungissa tai -
suuren kaupungin esikaupunkialueella.
Hänessä on varhaiskypsän neron erityistuntomerkit.
Ja ehkäpä jonkinlainen fyysinen vajavaisuus.
Hän kuvittelee lahjakkuutensa voittavan, -
ja että hän pystyy tuhoamaan kaikki, ketkä ovat häntä nöyryyttäneet.
Sitten tulee hänen suuri tilaisuutensa:
Lähteä omasta ympäristöstään ja jättää entinen elämä taakse.
Ja se on täällä, kun jotain odottamatonta tapahtuu... Hänet hylätään.
Jostain, todennäköisesti epäoikeuden- mukaisesta syystä, hänet erotetaan -
paikasta, jonka hän kokee itselleen oikeaksi.
Ja hän huomaa kohdanneensa näkymän -
palaamisesta maailmaan, josta jo luuli paenneensa.
Hyvänen aika, kuulostaa siltä, että nainen tunsi hänet henkilökohtaisesti.
Tuo on hullua, hänellä ei ole perusteita.
Joka tapauksessa, emme puhu nyt psykopaatista, tässä ei ole nähtävissä raakuutta.
Itse asiassa voisimme sanoa, että hän on käytännössä syytön.
Täsmälleen. Psykologit painottavat erityisesti tätä.
Murhaaja etsii kostoa ja ihailua.
Murhat ovat tavallaan keino herättää huomiosi.
Tämä on sekoitus koston himoitsemista -
ja paljon voimakkaampi halu kuulua maailmaasi.
Hän haluaa sinun hyväksyvän hänet, Seldom.
Hän yrittää miellyttää sinua aivan kuin olisi rakastumisen ensiasteella.
Psykologien mielestä murhaaja on turhautunut -
homoseksuaali, joka asuu yksin.
Ilkeä haava. Pitäisi ehkä käydä näyttämässä sitä.
- En tiedä mitä helvettiä... - Onneksi et kaatanut -
kiehuvaa kahvia housuillesi.
- Olen taitava siinä, usko pois. - Jos haluat, voimme jatkaa myöhemmin.
Kyllä, tuossa voisi olla ajatusta.
- Etköhän sinä nyt vähän liioittele? - Poliisi on avoin kaikille olettamuksille.
Juuri nyt mikä tahansa ehdotus kelpaa heille.
- Kuulostat Seldomilta. - Hän on oikeassa, Luojan tähden. Minäkin voisin olla epäilty!
- Aivan niin kuin minäkin. - Niin, kuten sinäkin, kuten jokainen.
Älä anna Seldomin päästä pääsi sisään, beibi.
Kun hän kerran sinne pääsee, häntä ei saa enää ulos.
Niin sinulle tapahtui, eikö niin? Rakastat häntä vieläkin.
- Ei naurata. - Anteeksi.
On, kuin Seldom olisi kaikkialla, oikea painajainen.
En ole tehnyt mitään, mitä hän ei olisi jo tehnyt, ja vieläpä paljon minua paremmin.
Mitä haluat minun tekevän? Kertovan, että sinä olet parempi, ja nussit paremmin kuin hän?
Ei. Haluan sinun valehtelevan ja kertovan, että olen älykkäämpi.
- Painu helvettiin. - Tiedätkö, mikä otti minua päähän?
Minua vitutti, koska tiesin etten ollut ainoa sillä listalla, ketkä ovat nussineet sinua.
- Siitä on kauan aikaa. - Kun olit kolmetoista, niinkö? Hän kutsuu sinua -
ja sinä juokset hänen luokseen kuin koira, että hän saisi taas potkaista sinua.
Niin, sellainen minä olen. Juuri niin kuin sinä.
Martin, sinun olisi parasta lähteä nyt. Ja kun tämä kaikki on ohi -
en halua tietää mitään sinusta tai Seldomista.
Sinä olet paska, kuten me kaikki muutkin. Me olemme keskinkertaisia -
ja keskinkertaiset ihmiset voivat vain juoda ja unohtaa.
Anna minun olla.
Tämän maailman keskinkertaisuuksille! Sivistymättömyydelle -
ja typeryydelle! Cambridge on potkinut meitä perseelle jälleen!
Mitä? Mitä te oikein tuijotatte?
Se on totta, eikö olekin? Unohtakaa matikka ja alkakaa kirjoittaa lastenkirjoja.
- Rauhoitu. Mennään pois. - Jonain päivänä -
Hassu Hatuntekijä tulee ulos kaapistaan ja perseraiskaa -
- teidät kaikki! - No niin, mennään.
- Mistä sinä oikein puhut? - Miltä planeetalta oikein olet, hiton typerys?
Jos lakkaisit nussimasta jokaista, jonka näet, ja katselisit ympärillesi, olisit tajunnut.
- Henry Wilkins? Kuka Henry Wilkins? - Kennedyn murhaaja, keneksi luulit?
- Hänkö ratkaisi Bormatin suuren lauseen? - Ainakin huhun mukaan. Hän pitää esitelmän -
seuraavana kolmena päivänä numeroteorian konferenssissa Cambridgessa.
Hän ratkaisi viimeisen 300 vuoden vaikeimman matemaattisen ongelman.
Ja tiedätkö, kenen pitäisi olla pitämässä sitä esitelmää?
Minun! Yuri Ivanovich Podorovin!
- Sinullako on esitelmä Bormatin viimeisestä teoreemasta? - Ei tietenkään!
Mutta olisi, ellei ystäväsi Seldom olisi varastanut sitä minulta.
- Ai sen takia... - Se olin minä, joka päätteli, että Bormatin otaksumaa -
ei voi ratkaista ilman Taniyaman lausetta.
Jokaista modulaarista muotoa kohti on elliptinen käyrä -
ja jokaista elliptistä käyrää kohti on modulaarinen muoto.
- Olet kännissä. - Niin olen! Mutta kahdeksan vuotta sitten en ollut!
Menin Seldomin luokse, selitin asian, pyysin hänen apuaan -
päästäkseni numeroteorian ryhmään Cambridgeen, ja tiedätkö, mitä hän sanoi ideastani?
Se on järjetön. Se on järjetön.
Ja nyt, kiitos tämän järjettömyyden -
Henry Wilkins pääsee historiankirjoihin.
Nähtävästi hän on työskennellyt Bormatin parissa salaa -
- seitsemän vuotta. - Miksi salaa?
Miten niin miksi? Siksi, koska he varastivat sen minulta! Se oli minun ajatukseni!
Mutta minäpä kerron jotain: he eivät tiedä, miten tehdä se.
Heidän lähestymistavassaan on virhe. He eivät tiedä, miten tehdä se.
- Mutta sitä ei ole vielä todistettu. - Älä väitä minulle vastaan.
Olet heidän puolellaan, etkö olekin? Olette kaikki minua vastaan! Yritätte varastaa ideani!
Ette kyllä lue ajatuksiani! Auttakaa! Minua ryöstetään! Apua!
- Minut yritetään tappaa! - Jos et pane turpaasi kiinni, vittu tapan sinut!
- Rauhoitu, rauhoitu. - Paskiaiset!
Vitun englantilaiset ja heidän pirun hyvät tapansa.
Kun he panevat sinua, he todella panevat kunnolla.
Tervetuloa juhliin. Oletettavasti kukaan ei kertonut juhlien pukukoodista?
Hyvä, vanha Guy Fawkes oli edellä aikaansa.
Hän yritti räjäyttää parlamentin mukanaan kuningas, aateliset ja koko hallitus.
Sitä lähtien joka marraskuun 5. päivä meillä on ollut tämä sivistynyt juhla -
jossa poltamme hänen kuvansa, -
joskin nykyään minun on vaikea sanoa -
kunnioitetaanko siinä hänen epäonnistumistaan vai loistavaa ideaansa.
Salaliitoista puheen ollen... Ei, älä katso heti, ole hillitty.
Takanani istuu -
muutaman rivin päässä pitkä, musta herrasmies.
Muistatko hänet?
- Kyllä. - Hän on seurannut minua nyt kolme päivää. Hän on Petersenin miehiä.
- Onko Petersenkin täällä? - Hän istuu tuolla tyttärensä kanssa.
Minun pitää puhua sinulle eräästä asiasta. Voi olla...
- Näitkö hänet? - Kenet? - Podorovin.
Hänellä on jotain viittansa alla.
Seuraamme epäiltyä palatsiin. Haluan kaikki saatavilla olevat miehet tänne heti.
Podorov!
- Hän on menossa katolle. - Mitä sinä teet täällä? Kuka on Seldomin kanssa?
- Haluan vain... - Hiljaa ja pysy maassa.
- Mikä hitto tämä on? - Martin, senkin petturi.
- "Paskiaiset". - Tämä tyyppi on vain vitun pelle.
Scott, mitä helvettiä teet täällä? Mene takaisin Seldomin luo!
Olen jo menossa.
Päästäkää läpi, olen lääkäri.
Oletko kunnossa?
Mies on kuollut.
Kuolinsyy näyttää olevan tukehtuminen.
Miten hänet olisi voitu tukehduttaa kaikkien edessä?
Häntä hoitaneen lääkärin mukaan se oli spontaani hengityspysähdys.
Puhuin juuri Bethin kanssa. Ilmeisesti miehen terveydentila oli jokseenkin heikko.
Hän oli muutama vuosi sitten leikkauksessa keuhkonlaajentuman vuoksi.
Ennusteen mukaan hänen olisi pitänyt kuolla jo kauan sitten.
Siinä kunnossa kuolema tulee sekunneissa -
- jos hengitys estyy. - Meillä ei ole todisteita osoittaaksemme, että se oli murha.
Kyllä on.
- Kolmas symboli on kolmio. - Mistä löysit tämän?
Se löytyi kapellimestarin korokkeelta.
Murhaaja repi sanat "sarjan kolmas" ohjelmalehtisestä.
Ympyrä, kala ja kolmio. Siinä on järkeä.
Olen saanut tarpeekseni tästä. Haluan teidän kertovan nyt tarkalleen, mitä tiedätte.
Muuten minun täytyy pitää teitä rikostovereina -
- koska on selvää, että salaatte tietoja. - Minulla on vain alustava ajatus motiivista.
No mikä se on, Luojan tähden?
Mielestäni ei ole ehkä vielä aika sanoa.
- En usko. - Hyvä on. Minä poistun.
- Miten on, Martin? - Älkää huolehtiko, kävelen mieluusti.
Kunhan et kävele liian pitkälle, sopiiko?
- Paskiaiset. - Cambridge on tehnyt valmisteluja -
juhliakseen yhtä historian kruunaavimmista hetkistä.
Mikäli huhut pitävät paikkansa, saamme kiittää professori Henry Wilkinsiä -
että Bormatin kuuluisa viimeinen teoreema ratkaistaan seuraavina tunteina.
Sadat matemaatikot ympäri maailmaa -
kokoontuvat tänään Cambridgeen todistamaan professori Wilkinsin pitämää julkista esitelmää -
yliopiston numeroteoriakonferenssissa.
Vuosisatoja matemaatikot ovat turhaan yrittäneet ratkaista tuon teoreeman.
Ratkeaako mysteeri lopulta?
Olen pahoillani eilisestä, mutta olen silti sitä mieltä, että sinun pitäisi...
Joo, että minun pitäisi ajatella itse.
En kuitenkaan ole toistaiseksi edistynyt.
Huomenna sanomalehdessä on artikkeli murhista.
- Kerron siinä kaiken, minkä tiedän. - Kaiken?
Poliisi on sitä mieltä, että teemme jutusta julkisen, ja selvitämme, -
neljännen symbolin, se pysäyttää murhaajan.
Hän haluaa, että tunnustan hänen älykkyytensä. Sen pitäisi riittää.
- Oletko sitä mieltä, että se toimii? - Se on parasta, mitä minä voin tehdä.
Niinpä minulla on 12 tuntia aikaa todistaa, etten ole idiootti.
- Siinähän se ratkeaa, eikö niin? - Et sinä ole idiootti, vaikka yrittäisitkin.
Tiedät, Martin, että sinun täytyy vain muistaa. Sinä kuulut joka tapauksessa koulukuntaan.
- Tiedän, mitä ajattelet. - Entä sitten?
Se voisi olla elämäsi suurin virhe, usko pois.
- En usko. - Sinä valehtelet.
Olet oikeassa. Minä valehtelen -
mutta jos harhautan sinua tarpeeksi pitkään -
bussi ehtii lähteä, jolloin on myöhäistä.
Nämähän ovat aluksi vähän vaikeita niellä, mutta hetken päästä pääsee niiden makuun.
- Puhutko spagetistani vai rikosromaaneistani? - Ei, spagetti on loistava keksintö.
Niin ovat rikosromaanitkin. Niissähän on järkeä.
Niissä pitää selvittää jotain, ja lopussa kaikki selitetään.
- Oikeassa elämässä kukaan ei vaivaudu selittämään. - En halua puhua selityksistä -
epäilyistä, tai mistään muustakaan. Tämän huoneen ulkopuolella ei ole mitään.
On vain sinä ja minä ja tämä spagetti.
Tiedän, mitä sinulle merkitsi lähteä siitä bussista.
- Se oli sen arvoista. - Se oli vasta alkua.
- Katso, mitä olet tehnyt. Olet hullu. - Hulluna sinuun.
Sinulla on jotain tuossa. Tämä hetki on täydellinen, -
ainutlaatuinen. Vakuuttavan totuuden järkkymätön sydän.
Saisinko uudelleen?
Se on Parmenidesta, hän oli kreikkalainen stand-up-koomikko.
Hän sanoi, että todellisuus on yksi suuri valhe, -
ja ainoa asia joka pysyy, on yksi muuttumaton Jumala.
- Teet sen taas? - Minkä?
- Puhut kuin koulukuntasi ihmiset. - Luulen, ettemme voi sille mitään. - Luulen niin.
Nyt ymmärrän, miksi tytöt menevät ulos muusikkojen, eivätkä matemaatikkojen kanssa.
- Niin hän sanoi. - Tosiaanko? Tiesikö hän, että tytöt valitsevat muusikon?
Ei, ei. Tuo juttu koulukunnasta.
- Pitäisihän sinun tietää. Olet osa koulukuntaa. - Mitä? - Voi vittu.
- Ei, ei. Ei se voi olla. Liian helppoa. - Mikä on vialla?
- Minun täytyy löytää se, ennen kuin se lukee lehdessä. - Mikä?
Herran tähden, se on Seldom. Sinun pitää vain pelata tätä hemmetin peliä, eikö niin?
- Niin, se on ainoa vitun asia mitä ajattelen. - Beth oli oikeassa. - Mitä?
- Olet rakastunut siihen saakelin mielipuoleen. Se vanha ukko kiihottaa sinua enemmän kuin minä.
Lorna, kuuntele. Tämän kerran, en pyydä muuta. Kun tämä painajainen on ohi, me häivymme täältä.
- Minne? - Minne vain. Pois näiden seinien sisältä, paikkaan missä ei ole kirjoja, -
eivätkä ihmiset osaa kahden kertotaulua.
- Paskat! - Minähän sanoin. On liian aikaista jopa lukutoukille.
- Mitä nyt? - Kirjakauppaan.
- Hei, olemme suljettuna. - Olemme vain hetken.
- Kerro edes, mitä etsimme. - Täällä se on.
- Pythagoraan koulukunta. - Matematiikan isät.
Heitä kiellettiin paljastamasta salaisuuksiaan. He toimivat kuten uskonlahko, numerot -
olivat heille pyhiä, jumalia jotka tekivät maailmasta yhdenmukaisen. Ei se ole täällä.
Anteeksi, mutta teidän on tultava myöhemmin uudelleen. Täällä ei ole ketään kassalla.
- Ei hätää. Emme osta mitään. - Silloin teidän on parasta lähteä.
Anna meille pieni hetki. Ihan pieni? Jooko?
Jos tutustutte luetteloomme, uskon teidän löytävän sieltä kaiken tarvitsemanne.
- Voisitteko olla hetken hiljaa. En voi ajatella! - Olen pahoillani, -
mutta ette anna minulle muuta vaihtoehtoa kuin soittaa vartijalle.
Selvä, soittakaa vartijalle, mutta lähtekää nyt.
Sen on pakko olla mainittuna jossakin näistä, -
kaavio tai jotakin.
- Jotain tällaista? - Siinä se on. Täydellistä.
Yksi, kaiken alku. Täydellisyys, sulkee itsensä.
- Kala. - Niin me ajattelemme. Vesica Piscis, kristillinen symboli, mutta -
tämä on paljon aikaisempi. Se on numero kaksi, kahden ympyrän leikkaus. Vastakohtien symboli, -
kaksinaisuus, sota hyvän ja pahan välillä.
Kolme, kolminaisuus, vastakohtaisuuksien synteesi. Rauha sodan jälkeen.
- Entä neljäs symboli? - Tetraktys, kvartaari.
Yksi plus kaksi, plus kolme, plus neljä on kymmenen.
Kokonaisuus, Demiurge. Se oli heidän pyhä numeronsa.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
- Noin yksinkertaista. - Miten en nähnyt tuota?
Mikä tahansa arvoitus on helppo, kun tiedät vastauksen.
- Mitä sinä etsit? - Ainoa, mitä näistä kavereista tiedän on se, että heillä oli ainutlaatuinen -
lääketietämys. Tiedätkö, jos -
älykkyys olisi korkein arvo, silloin älyllisesti jälkeenjääneet olisivat suurimpia synnintekijöitä.
Heitä käytettiin kuin marsuja -
lääketieteellisissä kokeissa.
Heille jopa kokeiltiin elinsiirrännäisiä...
Voi paska.
Kiitos paljon, tätä juuri tarvitsinkin.
VOIKO TÄMÄ OLLA SEURAAVA?
Hei! Tulkaa tänne.
Tulkaa takaisin! Te kaksi.
- Minne luulette olevanne menossa? Tulkaa tänne! - Tiedän, kuka murhaaja on.
Kaikki hyvin, John. Niinkö?
Tiedän, että mokasin konsertissa, mutta teidän pitää uskoa minua nyt.
Tällä kertaa se voi olla pahempaa, hän voi tappaa enemmän ihmisiä. Ehkä kymmenen.
- Rauhoitu. - Tällä kertaa hän otti meihin suoraan yhteyden. Arvasimme symbolin.
- Tetraktys... - Juuri niin. Viesti osoittaa tarkan paikan.
- Hän käski meidän lähettää sinne ambulansseja. - Tiellekö?
- Tie A421. Heti Black Catin liikenneympyrän jälkeen. - Se tie vie Cambridgeen.
Päätien yli menee silta.
Petersen on jo matkalla. Hän yrittää pysäyttää bussin, ennen kuin se ehtii sinne.
- Oletko jo paikantanut bussin? - Se on viiden kilometrin päässä teistä, sir.
Kohtaatte alle minuutissa.
Petersen kaikille yksiköille. Murhaaja saattaa olla heidän kanssaan -
joten pitäkää päänne alhaalla, kunnes annan käskyn.
- Missä he ovat? En näe heitä. - Aivan edessänne, sir. - Tuolla!
- Nyt! - Nyt!
Jeesus!
Sammuta moottori! Pane kätesi ohjauspyörälle!
Ehdimme ajoissa. Bussi on pysäytetty.
- Seldom ja muut matemaatikot ovat turvassa. - Seldom? Mitä olette tehneet? Se on väärä bussi!
- Haloo? - Seldom, sinun täytyy puhua Petersenille, on toinenkin bussi!
- Mistä sinä puhut? - Se on tytön isä!
Minkä tytön?
Martin? Martin, kuuletko?
Tyttö sairaalassa, hän tarvitsee siirteen.
Hän haluaa tappaa lapset pelastaakseen tytön!
Sir? Anteeksi, sir. Tätä tietä, olkaa hyvä.
- Tuo bussi pitää pysäyttää! - Rauhoittukaa, sir. - He kuolevat! Minun täytyy puhua Petersenille!
Sir, eräs professori vaatii saada puhua kanssanne.
Hän on täysin pois tolaltaan.
Mitä helvettiä...?
Sinä. Tiesitkö sinä tästä?
Tiesitkö sinä tästä, perkele?
Sinä ja sinun yhtälösi!
En minä tiedä mitään.
En mitään.
Uhreista viisi on mahdollisia luovuttajia.
Viidelle elimelle on kysyntää.
- Niitä kiidätetään St Josephiin. - Sen takia ambulanssit ovat täällä.
Aivan. Polttoainetankki oli lähes tyhjillään.
Hän halusi aiheuttaa mahdollisimman vähän vahinkoa mutta tällä kertaa se ei ollut ihan huomaamatonta.
- Miksi kaikki tämä, nämä kaikki symbolit? - Hän ei suunnitellut kuolevansa onnettomuudessa.
Hänen ajatuksensa oli hypätä ajoissa, ettei häntä epäiltäisi.
- Mistä tiedätte? - Kun bussi törmäsi, ovet olivat jo auki.
- Entä muut kuolemat? - Jos vain lapset olisivat kuolleet, hänestä olisi tullut pääepäilty.
Saadessaan meidät uskomaan sarjamurhaajaan hän olisi välttänyt olemasta valokiilassa.
Hän vain teki virhearvioinnin, eikä ehtinyt ajoissa ulos.
Eli hän ei halunnut tappaa muita, vaan tarvitsi vain alibin.
Juuri niin.
Harmi, ettemme tajunneet sitä aiemmin.
Niin paljon logiikkaa.
Olit vain nappula hänen pelissään.
Sinun ei tarvitse tuntea syyllisyyttä.
Sinä et tiedä, mistä puhut.
- Ei sinun tarvitse nousta koneeseen. - Anteeksi?
Sinun ei tarvitse nousta koneeseen. Olet jo kilometrien päässä.
- Ajattelin... - Niinkö?
Okei. Tästä lähtien olemme vain kaksi turistia -
lentokentällä kahden painavimman koskaan nähdyn kassin kanssa.
- Mitä sinä oikein pakkasit? - Kaiken tarpeellisimman. Parisängyn, -
- ja keittimen spagetin valmistukseen. Ja pari muuta juttua. - No, toivotaan -
- ettet pakannut yhtään salapoliisiromaaniasi. - En tietenkään!
Ei salapoliisiromaaneja, symboleita eikä Oxfordia.
Meillä oli sopimus, muistatko? Pystytkö sinä elämään näin?
Kyllä. Vain sinä ja minä.
Mennään.
Kiitos.
- Saisinko lippunne? - Hän ei tiennyt!
- Martin? - Se vanha kusipää huijasi minua!
Hän ei tiennyt, mikä kolmas symboli oli!
Hyvä Luoja! Onko sinulla kuvat mukana?
Mikä tämä on? "Kreis".
Mitä tämä on?
Hän käytti kolme vuotta saksalaisten koodien murtamiseen.
- Anteeksi, herra, ette voi tehdä tuota täällä. - Tietenkin!
Kreis on saksaksi ympyrä.
Hän tajusi sen juuri sillä hetkellä!
- Oletko ollut täällä ennen? - En saanut ikinä mahdollisuutta.
Olisi sääli lähteä tästä maasta näkemättä tätä.
Tämä on maailman suurin kokoelma väärennöksiä.
Edes Michelangelo ei erottaisi tätä Daavidia oikeasta.
Uskomme Trajanuksen pylvään olevan Roomassa -
mutta olemme varmoja, että tämä on kipsikopio.
Täällä minun on mukava olla. Kukaan ei yritä huijata minua.
Itse asiassa, Martin, tämä on paikka jossa on eniten totuutta koko planeetalla.
Meillä on absoluuttinen totuus: -
kaikki on harhaa.
Näiden seinien ulkopuolella kukaan ei ole varma mistään.
Otit ison riskin antaessasi minulle tyhjän paperinpalan.
Se oli tärkeää. Minun piti saada sinut vakuuttuneeksi, että tiesin -
mikä merkki oli, vaikkakaan en sillä hetkellä ollut aivan varma.
Tiesin, ettet pettäisi minua, Martin. Ylpeytesi ei antaisi sinun avata paperinpalaa -
ennen kuin sinulla olisi oma ratkaisu, ja sen voisi sanoa vievän hiukan aikaa.
Ei ollut sarjamurhaajaa. Se oli keksittyä, aivan niin kuin Petersen sanoi.
Se ei kuitenkaan ollut bussinkuljettajan keksintö.
Se oli sinun. Sepitit sarjan tappoja salataksesi aidon rikoksen:
rouva Eagletonin kuoleman. Beth surmasi hänet, -
juuri niin kuin poliisi epäilikin aivan alussa.
Beth vihasi elämäänsä. Hän ei enää jaksanut -
sen naisen kanssa enää, joten hän tappoi äitinsä. Silloin hän lähetti sinulle viestin, -
- jossa pyysi apuasi. - En olisi voinut kohdata häntä kasvokkain.
Oli minun syyni, että hänen isänsä kuoli siinä onnettomuudessa -
30 vuotta sitten. En voinut pettää häntä taas.
Tapasimme ulko-ovella. Sinä olit tullut hankkiutuaksesi eroon todisteista, -
mutta olin siellä, tielläsi, ja se pilasi kaiken.
Sinun täytyi keksiä uusi suunnitelma nenäni edessä vain hetkeä ennen poliisin tuloa. Luit sanan -
"ympyrä" saksaksi Scrabble-laudalta, ja se antoi sinulle ajatuksen.
Sarja, jossa oli rajattomasti mahdollisuuksia. Tarvitsit kuitenkin toisen kuoleman, -
vakuuttaaksesi poliisin, ettei murhaaja ollut Beth.
Ja tietämättäni autoin sinua.
Mitään aavistamatta annoin sinulle ajatuksen, kuinka tehdä se.
- Huomaamaton murha. - Murhaaja, joka tappaa vain -
jonkun, joka kolkuttelee jo kuoleman ovea. Sinulla piti vain -
odottaa sopivaa ajankohtaa ja pistää ruisku ruumiiseen.
Silloin lähetit toisen viestin. Kalan.
Et vieläkään tiennyt, mihin tämä kaikki johtaa.
Mahdollisuuksia jatkaa sarjaa oli yhä rajattomasti.
Sinun piti vain odottaa seuraavaa ajankohtaa toimiaksesi. Se voisi viedä viikkoja, kuukausia.
Ei ollut mitään kiirettä. Ehkä sinulla oli eri suunnitelma kolmannelle kuolemalle, -
mutta triangelinsoittaja ilmaantuikin äkkiä kuin jumalten lahjana, -
- ja sinulla oli ratkaisusi. - Ensin torjuin ajatuksen.
- Liian monta ihmistä, liian teatraalista. - Älä valehtele.
Et voisi tuhlata sellaista tilaisuutta.
Ja lisäksi siellä oli triangeli. Kaikki sopi tarkoitukseen.
Kaunista... Oli kuin ne hemmetin pythagoralaiset -
- olisivat olleet puolellasi. - Se oli täydellistä, mutta paljon tärkeämpää, -
- oli se, että se oli täysin vaaratonta. - Kunnes hullu mies ilmaantui.
Jokaisella toimenpiteellämme voi olla odottamattomia seurauksia.
Sitä pelkäsit eniten. Kuka olisi voinut tietää, että piruparka -
lukisi artikkelin lehdestä? Hän etsi ratkaisua tyttärensä ongelmaan, -
samalla kun kuljetti päivittäin kouluun noita hyvinvoivia lapsia, -
joilla oli täydelliset keuhkot, mutta vahingoittuneet aivot.
Miksi he saivat elää, mutta ei hänen tyttärensä?
Matemaatikot eivät ole ainoita, jotka tuntevat läheisyyttä kreikkalaisia kohtaan, professori.
Annoit hänelle ratkaisun, kun julkaisit sarjan.
Hän halusi myös salata rikoksensa.
Hänen täytyi vain soittaa puhelu, ja hän soitti sen.
Joten ajattelet siis, että olen tappaja.
En. Et ole tappanut ketään, -
mutta olet syyllinen siihen, että provosointisi vuoksi viattomat lapset kuolivat.
Olet syyllinen häikäilemättömyyteen, koska käytit meitä kuin lautapelin nappuloita.
Kuka helvetti luulet olevasi?
Toivon, että ainakin virheeni on opettanut sinulle jotakin.
Kyllä, yhden asian. Yhden hyvin tuskallisen asian.
Numerotkin valehtelevat. Totuus ei ole matemaattinen, niin kuin kerran uskoin.
Se on absurdisti, hämmentävästi, satunnaisesti, -
sekavasti ja syvästi epämiellyttävää.
Olen iloinen, että voimme lopulta olla samaa mieltä jostakin, Martin ystäväiseni.
Vain yksi asia on sinulta päässyt karkuun.
Oikea syyllinen. Se, joka aloitti koko tämän rikosten kierteen.
- Kuka? - Sinä, Martin.
- Älä naurata. - Jos et usko minua, kysy Bethiltä.
Hän oli sinuun rakastunut, vai etkö huomannut sitä?
Hän muisti sanasi tarkalleen.
Sinun pitäisi yrittää, sinun pitäisi yrittää. Sanasi takoivat koko ajan -
hänen päässään kuin vasara. Sinun pitäisi olla vapaa niin kuin minunkin.
Sen hän ymmärsi, ja sen hän teki.
Teki lopun siitä, mikä esti hänen vapautensa, -
omasta äidistään. Perhonen -
joka lehahtaa siivilleen ja aiheuttaa pyörremyrskyn -
toisella puolella maailmaa.
Kuulostaako tutulta?
Oletko sinä se perhonen, Martin?